Валери Видас
В една командировъчна провинция…

chitanka.info

В една командировъчна провинция —

свободен от страстта да притежавам,

от суетата да съм първи и единствен —

в тебезабравяне се упражнявам.

Деня загърбил, късно се завръщам,

сподирян весело от псета безпризорни.

Нетърпелива, свободата ме прегръща —

като момиче на затворник.

Таванът скърца, говор, смях покорен…

Въображението си усмирявам.

Пропъждам завистта към тия горе,

защото чувствам, че и тя освобождава.

Мълча (у Далчев има стих подобен),

„с опустошен от мисли лоб“.

Свободен съм. Дотолкова свободен,

че ми се иска да съм роб.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.